Nogle ting begynder store...
og nogle ting begynder små.
Meget små.
Men somme tider kan den mindste ting...
lave de største forandringer af alle.
-Yar, hvad er det? -Det ved jeg ikke.
Plio, kom tilbage!
Plio, vær forsigtig.
Far, kom herover.
-Zini, det er farligt! -Jeg må aldrig være med, når der sker noget.
-Nå, hvad er det så? -Det var et æg.
Se!
Hvad?
Det er et koldblodigt monster fra den anden side af havet.
Ondskabsfuld, kødædende.
-Jeg syntes det ligner en baby. -Babyer vokser.
Hvis du beholder den, når vi en dag vender ryggen til...
vil vi være mellem dens tænder.
Den slags ting spiser ting som os, som snacks!
-Hvad skal vi gøre? -Få den væk herfra!
Hvad er der galt med dig?
Plio, den ting er farlig!
Jeg er ked af det, lille fyr.
Godt, så få den væk herfra.
OK, det vil jeg gøre.
Du må hellere skynde dig far. Den ser sulten ud.
Værsgo.
Tag det roligt. Vi vil lære ham at hade kød.
Pas på hans hoved!
Øh, jeg mener, pas på. Han kunne bide jer.
Dette monster har ingen tænder. Skulle han gumme os til døde?
Zini, kom så. Se det søde lille ansigt.
Syntes du det ligner et monster?
Lad mig komme ud!
Hårbold!
Det var fedt! På ham!
Åh, nej! Angribende marrakitaber! Siri, nej!
Jeg kan ikke klare det! I er for mange!
Kom nu! Vælg en på jeres egen størrelse. Hold op!
Åh, nej--
Aladar? Du er ikke død.
-Nej! -Så er det godt, drenge.
Kan i huske frieriet? I går glip af al kysseriet.
Moar, altså...
Det er i orden, Plio. Vi kan kysse lige her!
-Det er en skam du ikke kan lide unger. -Væmmelige små utøj.
Find Zini. Han øver på hans score sætninger.
Lad os håbe han har fundet noget nyt materiale.
Hej, søde, hvis du vil være min brud, vil jeg passe dig.
Den er god. Den er rigtig god.
Piger, jeg er kendt som kærligheds professoren...
og skolen er begyndt!
Ja, jeg kan stadigvæk.
Jeg håber det ikke smitter.
Jeg er en epidemi af romance.
Kom så, professor. Du går glip af Yars årlige gåpå tale.
Jeg kan næsten ikke vente på at høre dårlige råd fra en gammel abe.
Hov, hov. Jeg har hørt at denne gamle abe var en rigtig tyr i hand ungdom
-Taler du om Yar? -Ja.
-Han siger han den første primat. -Virkelig?
OK, drenge, kom her.
Hør efter og lær fra mesteren.
Og piger, lad være med at hoppe i træerne efter den første, med et godt krumspring.
Det er sjovere at give dem noget at tænke på.
Og hvis et godt krumspring ikke virker, ...så tænk.
I vil aldrig glemme denne dag, så gør den mindeværdig.
Og hvis i kludrer i det, så bare rolig. De glemmer det altid.
Kom så, drenge. Vi vil ikke lade dem vente.
Ja, afsted! Bryst frem, hage op!
-Få dem til at fremstå god, søn. -Altså, Yar.
Med min charme og din hjerne, ingen problemer.
Hej, piger, se hvem der lige er kommet.
-Hej, De damer! -Jeres buffetbord af kærlighed.
-Lige her, lige her! -Hej, smukke!
Hej, gratis prøver! Tag mig mens jeg brænder!
Wow!
Zini!
Du går glip af al handlingen, mand. Kom nu.
Har du ikke hørt det? Jeg er handlingen!
Bare rolig, Zini. Du har altid næste år.
Hey, jeg er heldig at komme af med dem.
Lige pludselig, vil alle damerne flytte til et større træ.
Åh, stakkels Zini. Klanen har stadig en ungkarl.
Nej, vi har to.
Nå men, det har aldrig været hans bedste fag.
-Han er mere tykhudet end jeg. -Åh, Aladar.
Hvis bare der var nogen på øen til dig.
Du ved, som ligner dig, bare kønnere.
Jamen, Plio. Hvad mere kunne jeg ønske?
-Hvad er de for noget? -Jeg ved det ikke.
-Far? -Der er noget galt.
Aladar, hvor er Suri?
Hun er oppe i træet.
Kom nu! Gå, gå! Kom nu!
-Mor! -Suri!
-Mor! Mor! -Suri!
-Mor! -Suri, hvor er du?
Løb, Aladar! Løb! Løb!
Yar, kom nu!
-Zini, hop! Hop! -Zini, hop!
-Zini! -Hold fast!
Plio! Yar! Hvor er I?
Aladar! Herovre!
Åh, Suri. Så, så.
De er alle væk.
Jeg er her.
Kom. Vi kan ikke blive her.
Så, så, Suri. Der er intet at være bange for.
Se!
-Så du det? -Hvad?
-Jeg gjorde. -Også jeg!
-Hvor blev det af? -Det ved jeg ikke. Lad os se efter.
-Lad det være-- Hov! -Stille, far!
-Det skræmmer Suri. -Nej det gør ikke.
Allesammen, vær stille.
-Yar, tag fat! -Jeg kan ikke nå!
Aladar, de stopper!
Gå ikke i vejen for mig!
I hørte Kron. Fremad!
Pas på!
Zini, ned med hovedet!
Så du går baglens? Lad mig endelig få at vide hvis det får dig hurtigere frem.
Hold de små ben igang, Url, ellers sakker du bagud.
Se alle de Aladars!
Hvis du bare tænker på at gå med dem--
Hold fast!
Kron. Der er et bedre beskyttet sted længere nede--
Vi overnatter her. Fortsæt, Bruton.
Åh, Eema, jeg ville ønske vi var i rede dalen nu.
Al denne skubben bare for et sted at sove.
Jeg er ikke vant til den slags opførsel.
Baylene, du har store fødder. Bare giv dem et spark. Væk!
Det ville jeg aldrig kunne.
Vågn op, Baylene.
Vil du nå til rede dalen i live? Vis lidt rygrad.
Hejsa!
Det må De undkylde. Det er bare det at vi overhørte jeres samtale, og, øhm--
Jamen dog. Se på Url.
Han plejer ikke at imødekomme fremmede så hurtigt.
-Hvilken væmmelig udslet. -Et godt mudderbad skal nok få dem væk.
Undskyld?
Øh, han er min farfar. Der er et par generationer imellem os.
Du mener et par arter.
Øh, mit navn er Aladar. Dette er min familie.
Der er kun os tilbage.
Åh, kære ven, det er jeg meget ked af.
Baylene er den sidste af hendes slags.
Vi har mødt mange efterladte som hende hele vejen.
Du sagde noget om en rede dal?
Det er det smukkeste sted der findes, mit barn.
Det er der flokken tager hen, for at få deres babyer.
Vil vi finde nogen der ligner os, der?
Åh, de sidste par dage har jeg set alle former og størrelser.
Hvem ved hvad vi vil finde.
Det svære nu, er at komme dertil.
-Og vi bliver drevet ubarmhjertigt. -Af hvem?
-Kron, flokkens leder. -Vi kan knapt følge med.
En gammel dame som mig selv... det er komplet uhørt.
Så sig det til ham. Hvad er det værste han kan gøre?
Hov! Hvad er hans problem?
Det er ham, kære. Kron.
Øh, undskyld mig. Kron! Har du tid et øjeblik?
-Forsvind, knægt. -Rolig, Bruton.
-Hvem er du? -Øh, Aladar.
Hvorfor er du ikke oppe sammen med--
de unge?
Altså, jeg stod her og snakkede med dem her.
Jeg tror-- de har svært ved at følge med.
Så, du ved, måske du kunne gå lidt langsommere.
Lade de svage sætte tempoet. Se, dét er en ide.
Lad hellere mig om at tænke fra nu af, Aladar.
Hey, de har brug for hjælp.
Pas dig selv, knægt.
Bare rolig. Det er sådan min bror behandler alle nye.
Lige meget hvor charmerende de er.
Du forstår virkelig at fange en piges opmærksomhed, dit handyr.
Jeg ville ikke fange nogens opmærksomhed hvis jeg var dig, specielt Neeras.
Hold hellere hoved nede, og gør hvad Kron siger.
Siden hvornår tager vi imod ordrer fra en som ham?
Kron has mast fluer større end dig, bedstefar.
Jeg kunne holde det monsters hjerne i min hånd--
Nej, Yar, hun har ret-- bedre at holde vores hoveder nede...
end at få dem bidt af, af dem.
Vær du bare glad for at det er alt hvad der følger efter os.
Vågn op. Du er allerede udhvilet.
Hej! Hallo! Er der nogen?
Zini, hvad laver du?
Du bad om "vågn op service" til tidernes morgengry.
-Kom nu! Bevæg dig! -Hvorfor den hastværk?
Der sker noget. Flokken samles uden os. Lad os se efter.
Så er det op! Kron siger vi skal videre.
Kom så, rejs jer op.
Charmen stopper aldrig heromkring.
-Sagde du noget? -Øh, nej. Nej, sir.
Medmindre du har et dødsønske, må du og den lille parasit, hellere komme videre!
Er han grim, eller hvad?
Haløjsa, der er din kæreste.
-Hvad taler du om? -Du ved hvad jeg taler om, Neera.
Skællet hud, gule øjne, store ankler.
Ha, jeg gjorde virkelig intryk på hende.
Du har brug for lidt hjælp fra "kærligheds aben".
-"Kærligheds aben"? -Åh, baby!
Det, børn, er kendt som en dummosaurus.
Og med det, er isen brudt.
Her er mange første-gangs. Vær sikker på de forstår det.
Vi stopper ikke for noget eller nogen.
Hvis dette er jeres første krydsning, så hør efter.
Der er ingen vand til vi når den anden side.
Og hold hellere trit. Hvis et rovdyr fanger jer, er i alene.
Fremad!
Du godeste. Det er vist en meget lang gåtur.
Og varm. Hvis I lugter noget brændt, er det nok mig.
-Vi går for langsomt. -Jeg sætter tempoet op.
Hej, gamle pige, Du afviger lidt.
Det er lige hvad jeg mangler, en abe på nakken af mig.
Op og stå, Eema. Vi kan ikke lade de ting spise dig.
De er derude, og venter.
Søen!
-Klarede vi det? -Det er lige over-- over den bakke, baby.
Åh, det var godt.
Kom nu, Eema. Vand. Husker du, vand?
Det er tid til at genopfriske min hukommelse.
Åh, jeg vil bare gå lige ind i søen...
indtil vandet når op til mine øjne...
og blive helt gennemblødt.
Måske har regnen samlet sig et andet sted.
Hvad vil du have, vi skal gøre?
Tag en spejder, og check hele omegnen.
Så er det nok! I må være stærke nu!
Rede dalen er kun nogle få dage væk! Fortsæt fremad!
Kron, vi er aldrig gået så langt uden vand.
Hvis vi fortsætter på denne måde, mister vi halvdelen af flokken.
Så vil vi redde den halvdel der fortjener at leve.
Hvad, går de allerede? Åh, vi kan umuligt følge med.
Der var vand her.
Der var altid vand her.
Vi havde altid vand. Altid.
Og-- og masser af mudder.
Åh, jeg ber dig, Eema. Flokken vil ikke vente. Vi må fortsætte.
Du må rejse dig op!
-Der var vand overalt. -Der er ingen vand, kære.
Baylene, stå stille.
Hvad er det? Hvad er der galt?
-Kan du høre det? -Det kan du tro.
Løft din fød, Baylene.
Tryk så ned.
Jeg har altid kunne lide store piger!
-Vand. -Åh, du godeste!
-Vand! Kom! -De har fundet vand.
Sådan, Eema. Kom og drik.
Kron, se. Vi skulle bare grave og--
Godt. Kom så af vejen.
Vent! Vent! Der er nok til alle!
Eema!
Ja, bliv endelig ved med at skubbe. Det hjælper meget.
Bruton, vi er gået i ring. Her er ingen vand.
-Jeg tror vi skulle gå tilbage. -Vær stille.
Lad os komme væk herfra.
Sådan, I kommer ud på tre.
En, to, tre!
Kom nu. Kom ud. Ingen vil gøre jer fortræd.
De små Aladar har ikke fået noget at drikke. Jeg tror de er bange for mig.
Hvem ville ikke være det? Du er ret uhyggelig.
Kom med, drenge.
Tag det roligt. Hun er bare en hårbold.
Og stolt over det. Kom nu. Han finder lidt vand til jer.
Her. Nu, tager i bare en fod, og presser.
Hov, hov, kom nu. Lad være.
Lad os-- lad os arbejde sammen her, ikk? Lidt holdarbejde.
Klar? En, to, tre.
Pres!
Godt arbejde, Suri.
Så, hvor er jeres forældre?
Mange af os, er alene nu.
-Jeg ser, du kan lide unger. -Tja, de tynde kan være lidt seje.
Jeg er Aladar, dummosaurusen.
Det må du undskylde.
-Du har sikkert ret. -Far, vågn op.
-Hvorfor hjalp du den gamle? -Hvad skulle vi ellers gøre?
Efterlade hende?
Du mener virkelig...
Tja, det sker hele tiden.
-Du overlever ikke, hvis du ikke er-- -Stærk nok.
Ja.
Er det din mening, eller din brors?
Alt er så anderledes. Jeg ved ikke længere hvad jeg skal tro.
Hør, Neera, hvis vi passer på hinanden...
har vi alle en chance for at nå til din rede dal.
-Du lydder så sikker. -Det er jeg ikke.
Men det er alt hvad jeg ved.
Så, øh-- Åh, vand.
Jeg vil, øh, skaffe dig lidt vand.
-Må jeg prøve? -Ja da. Bare pres.
-Undskyld. -Nej, du-- dig først.
En mindre og--
Ja, en mindre.
Kron! Carnotaurer!
Hvad? De kommer aldrig så langt nord på.
Ildkuglen må have ført dem ud.
Du har ført dem lige til os! Måske kan du lade dem spise dit eget skind!
Før flokken ud, Dobelt-tempo!
-Hvad sker der? -Min bror flytter flokken.
Kron! Hvad sker der?
Carnotaurer. Hvis vi ikke fortsætter, vil de fange os.
Men de andre bagest, de klarer det aldrig.
-De vil sinke rovdyrerne. -Du kan ikke bare ofre dem!
Stop! Det kunne være jer, der tilbage, eller jer!
Hvis du nogenside blander dig igen, slår jeg dig ihjel.
Hold dig fra ham!
Aladar, nej! Bare gå. Jeg klarer mig.
Vi må videre! Carnotaurer!
-Carno-hvad? -Carnotaurer.
En mundfuld tænder, med en dårlig holdning. Vi må videre.
Kom nu, i fyrer, stig på! Vi bliver efterladt.
Fortsæt.
Kom så! Skynd jer! Vi mister dem!
Aladar, langsommere!
Åh, nej. Vabler.
Jeg har vabler på mine vabler.
I vil ikke vide hvor jeg har vabler.
-Hvad var det? -Det kom fra foran.
-OK, hvar er det værste det kunne være? -En carnotaur.
-OK, hvad er det næstværste det kunne være? -To carnotaurer!
-Åh, du godeste! -Så er det nok! Jeg er gået!
Vi kan ikke være sikre. Det kunne være flokken. Lad os se efter.
Du godeste!
Åh, det er Bruton.
Det ser ud til vi ikke var de eneste der blev efterladt.
-Hvad skete der? -Carnotaurer.
-Vi burde fortsætte fremad. -Vi kan ikke bare efterlade ham her.
Vi kan, hvis vi går hurtigt nok.
Hør, øh, du ser ikke så godt ud. Lad mig hjælpe dig.
Spar din medlidenhed. Jeg skal bare slappe lidt af.
-Gå væk fra mig. -Som du vil.
Hvis du ændrer mening, så er vi i de huler.
Der er mørkt, men der er i mindste tørt.
Jeg kan lide tørt. Det er det mørke, jeg ikke kan lide.
Av! Undskyld, Url.
En robust lille ting, er han ikke?
Øhm, vi har vist en gæst.
Kommer du ind eller hvad?
Hver er der med dig?
Jeg ved nok til at komme væk fra regnen.
Kom så. Op og stå.
Du kan ligge sammen med os. Det er varmere.
Må jeg huske dig på at han er en af dem?
Jeg syntes det ser ud som om han er en af os nu.
Hvem bestilte egentlig denne rejse?
Du vil snart være ved rede dalen.
Når jeg så kommer dertil, vil jeg lige sige et par ting til Kron.
Gør du det, Eema.
Hvis jeg kunne sove så tungt, ville det være paradis.
Hvis du kunne sove så tungt, kære, så ville du være død.
Denne plante groede på vores ø.
Den vil hjælpe dig.
Hvorfor gør han dette, skubber dem videre med falsk håb?
Det er håb, der har fået os hertil.
Men, hvorfor lader han dem ikke acceptere deres skæbne?
-Jeg har accepteret min. -Og hvad er din skæbne?
At dø her.
-Sådan er tingene. -Kun hvis du giver op, Bruton.
Det er dit valg, ikke din skæbne.
Nå men, planten vil hjælpe.
Carnotaurer.
-Hvad skal vi gøre? -Væk de andre.
Gå, gå! Skynd jer!
Videre, Eema!
Aladar! Aladar! Åh, nej!
Jeg holder dem tilbage! Du hjælper de andre!
Bruton!
Bruton! Nej!
Bruton!
Du gjorde hvad du kunne.
Det er i orden, i små.
Vi skal nok klare os.
OK, OK, lad os gøre det igen. Jeg ser med mit øje--
-En sten. -Du gjorde det igen! Hvor er du god!
Jeg skal sige dig hvad jeg ser-- en blind vej.
-Hvad skal vi nu gøre? -Vi går vel bare tilbage.
-Lige et øjeblik. -Zini, hvad er det?
-Kan du lugte det? -Ja!
-Se lige der! -Dejligt syn!
Allesammen, tilbage! Nu skal vi ud herfra!
Løb!
Aladar, pas på!
Nej!
Aladar, vi går tilbage.
Tilbage til hvad?
Vi overlever ikke.
Jo, vi gør! Vi er her, er vi ikke?
Og hvor vover du at spille dit gode held ved at give op?
Du burde skamme dig! Du burde skamme dig!
Det værste er, at du tillod et gammelt fjols som mig...
at tro, der var brug for mig, at jeg stadig havde et formål.
Og ved du hvad? Du havde ret.
Og jeg vil fortsætte med at tro på det.
Og jeg, er ikke villig til at dø her.
Åh, gud.
Rede dalen- Den er-- den er ubeskadiget.
-Vores nye hjem. -Og så er det med svømmebasin!
Kanonkugle!
Ha! Amateur.
Pas på dernede!
Ikke dårligt. Men, hvor er flokken?
For ikke at tale om Neera.
De skal nok komme.
-Åh, nej. -Eema?
-Jeg talte for tidligt. -Hvad er der?
Det er vejen... vi plejer at bruge for at komme herind.
De kommer aldrig igennem.
Aladar, vent, vent! Kron spiser dig levende.
Lad ham prøve.
Jeg håber Kron er indstillet på at høre.
Bliv her.
Vi finder en vej udenom.
I morgen tidlig, bestiger vi det.
Vi må blive ved med at prøve.
Vores overlevelse, vores fremtid, er over de klipper.
Lad os så gå hjem!
-I vil klare det, vil I ikke, drenge? -Nej!
Se på dem. De er seje. Hvis de kan gøre det, så kan I også!
Kron!
Få flokken ud herfra! Der kommer en carnotaur!
-Videre! -Stop!
Jeg har været i dalen. Der er en sikrere vej.
-Videre, vis dem hvordan! -Kron, hør på ham.
-Hør, vi må gå nu! -Hvorhen? Lige hen til carnotaurerne?
Hvis vi skynder os, kan vi gå uden om dem! Du kan ikke komme over de klipper!
Der er en lodret væg på den anden side.
Du slår flokken ihjel! Jeg kender en vej, som alle kan klare!
Følg nu mig!
Kron!
De bliver hos mig!
Godt, lad os gå.
Neera!
Han har ført det monster lige til os! Denne vej!
Nej! Gå ikke!
Hvis vi spreder os, vil han tage os en af gangen. Forbliv samlet.
Kron!
Nej. Nej.
Kron.
Velkommen hjem.
Til siden, allesammen. At bringe babyer til verden er det jeg er bedst til.
Jeg tror det er et nogle år siden du har åbnet et æg.
Du har ret. Lad mig øve mig på dit hoved.
Se! Der er nogen der gerne vil møde jer.
Er du ikke bare den sødeste lille unge jeg nogensinde har set.
Hej, lille fyr. Han ligner mig.
Mød din far. Han er ikke så skør som han ser ud.
Det er en lykkelig dag.
-Godt gjort, lille ven. -Kom her, din lille slyngel.
Lad mig se dig engang.
Ja, du er din fars søn, rigtig nok.
Hej, se hvad jeg har fundet! Nye naboer!
Har nogen af de damer lyst til et spil, øh, "Fang aben"?
Rolig, nu! Rolig! Hov!
Ingen af os vidste hvilke forandringer, store eller små, der ventede.
En ting er sikker-- vores rejse er ikke slut.
Vi kan kun håbe at, på en lille måde...
vores tid her, vil blive husket.
Slut.